Пол Верлен
Nevermore

Превод от френски: Гео Милев, 1922

chitanka.info

О, спомен, спомен, пак ли възкръсваш? Есента

бе заглушила вредом на птици песента,

но слънцето пламтеше с печална красота

над лесовете жълти с окапващи листа.

Сами, един до друг ний вървехме замечтани,

с коси и мисли волно по вятъра развяни.

Внезапно тя обърна очи от страх наляни

и рече: „Кой е твоят най-хубав ден?“ със странни

златисти, нежни тръпки в неземния си глас.

Една усмивка тиха във отговор неволен —

и предано целувах ръката бяла аз.

— Ах, аромата сладък на първите цветя

и шепотът чаровен, тъй щедър и тъй волен,

на онуй първо „да“ из любимите уста.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.